ZLOSLUTNA PITA
Više mu ne mogu pomoći, gđo Hill. Vrlo je slab.
Zar nema nade? - Nažalost, nema.
Ovo je sad pitanje sati više nego dana.
Ima li g. Anthony rođaka? - Ima brata Henryja.
Ali nisu razgovarali 20 g. - Nikog drugog?
G. Georgea, nećaka u Londonu. Njega vjerojatno zanima.
Posežući za obližnjom sjekiricom plemeniti vatrogasac kreće u boj.
Ne! Stanite, maestro! Jesi li kad bio vatrogasac?
Nisam, ali sjedio sam kraj jednoga.
A kakva je to pjesma veselog nasmijanog postolara?
Taj je postolar uvijek sretan.
Oprosti što smetam, George, telefon. - Zapiši poruku.
Radi se o tvom ujaku. Loše mu je. - Shvaćam.
Hvala, Harry. Odmah stižem.
Uvijek vedar, a nikad siv.
Dok ovo pjevam, radit ću i dobiti cipelu!
Hoćeš, u stražnjicu!
Doktor je rekao da nazovem. Jako mu je loše, g. Lorrimer.
Vrlo sam vam zahvalan, gđo Hill. Ovo je gadno.
Ali ne mogu otići u Brighton prije nedjelje.
Na samrti je! U nedjelju će možda biti prekasno.
Bože! Jako mi je žao, ne mogu tu ništa.
A da pokušam nazvati g. Henryja Gascoignea? - U jaka Henryja?
Zaboga, ne! Bio bi sretan.
Kad dođe vrijeme, ja ću mu reći vijest.
Kako vi kažete, g. Lorrimer. Vidjet ćemo se u nedjelju.
Doviđenja. - Doviđenja, gđo Hill.
Bože!
Nakon engleskog poraza prvog dana imamo dvije promjene.
R. E. S. Wyatt ponovno je kapetan, a Mitchella je zamijenio Bowes.
Kriketi! Engleska zagonetka.
Ne znam drugi sportu kojem ni igrači nisu sigurni u pravila.
Hvala, gđice Lemon.
Australci vode! Don od njih očekuje troznamenkasti broj brodova.
Ne zanima me taj Don i njegov križarski pohod.
Idem na večeru sa zubarom. - Sa zubarom? Morbidno!
Ali uvijek ga izbjegavate! - Ne, izvan ordinacije baš je simpatičan.
A i voli vidjeti svoj proizvod na djelu.
Ovdje nema francuskih delikatesa. Obična dobra engleska kuhinja.
Ništa više i ne tražim, prijatelju Bonningtone!
Predajem se u vaše ruke. - Da?
Onda dobro. Gdje je Molly?
Dobra večer, gospodine! - Molly! Što imate večeras za nas?
G. Bonnington, večeras imamo vaše najdraže jelo.
Puricu nadjevenu kestenom i kao predjelo filet od lista.
Sjajno! Za obojicu. Ova cura zna što ja volim!
Dosad bih već trebala znati. - Ljudi uvijek naručuju isto? - Uglavnom.
Ali znate što je čudno? Vidite li ondje starog g. Gascoignea?
Jede ovdje otkad je umrla stara kraljica!
Henry Gascoigne, kažu da je nekakav slikar.
Večera ovdje svaku srijedu i subotu bez iznimke.
Ali prošli tjedan došao je u ponedjeljak. Prestrašio me!
Zanimljiv odmak od navike. Tko zna zašto!
Vjerojatno je zaboravio. Ne podnosi jela s lojem i kupine,
a ne sjećam se da je ikad jeo krem juhu.
A što je naručio u ponedjeljak? Krem juhu od rajčice,
pitu od mesa i bubrega, a za desert kolač od kupina. - Mon Dieu!
U srijedu je došao opet kao obično. I opet je bio onaj stari.
Ne smijem ovdje tračati... - Dobra djevojka! I razumije se u hranu.
Mislim da je to iznimno zanimljivo.
Što? - Starčev odmak od navike.
Promjena prehrane? Možda mu je to doktor savjetovao. Događa se.
Ne vjerujem. Ako ne misli da će starcu žgaravica koristiti.
Za mog dobrog prijatelja Herculea Poirota
kojemu bi život bez tajne bio kao pečenje bez senfa. - Istina!
Vidim da je četvorka još osjetljiva. Moramo je pogledati. - Ne!
To je sigurno od vrućine! - Što?
G. Gascoigne opet jede pitu od bubrega i kolač od kupina.
Ima li koga?
Zašto vičete? - Mlijeko stoji vani već tri dana.
Prljavi stari vrag! Nije se oprao od prošlih poklada!
Ništa se ne čuje. Možda se razbolio.
Hladan je kao led! Jadničak, vjerojatno je pao.
Znate što je čudno? Sjećate se starca iz restorana?
Molly je rekla kako mijenja prehrambene navike.
Ne govorite!
Pojeo je zadnji kolač od kupina!
Siromah, umro je.
Čini se da se te večeri kad je došao kući otkotrljao niza stube.
Oduvijek živi ovdje.
Držao se za sebe. - Nikad niste razgovarali?
Pozdravljali smo se na ulici.
Osim prošli tjedan. Kao da sam bila duh!
Prošao je kraj mene bez riječi!
Oprostite, sjećate li se koji je to bio dan?
Tko ste uopće vi? Zašto postavljate pitanja?
Tko je on? Nije Englez. Oprostite.
To je Hercule Poirot, privatni detektiv. - Madame.
Svi oni to kažu!
Recite mu da je stari Gascoigne prošao kraj mene u subotu.
Tada sam ga posljednji put vidjela živa. U subotu!
Ležao je ovdje u kućnom ogrtaču i papučama.
Grozna prnja! Ne bih se čudila je pao preko nekog gajtana.
Pao preko gajtana!
Hvala, gospođo. A onda ste zvali policiju? - Da.
Umotali su truplo u pokrivač i iznijeli ga.
Nisu obraćali pozornost ni na što drugo. Jadan stari!
Je li g. Gascoigneu dolazilo mnogo ljudi?
Samo model. Bio je slikar.
Ona je sad gore.
Hvala, madame Mullen.
Oprostite, mademoiselle. - Tko ste vi?
Hercule Poirot, privatni detektiv.
Moj kolega satnik Hastings. - 'Jutro!
Zar ima razloga za istragu? - Ne, ne!
Više je pitanje profesionalne znatiželje.
Sitna ideja. Možda nam možete pomoći, mademoiselle?
A zašto bih?
A zašto ne biste?
Ja sam Dulcie Lane, model. Što još želite od mene?
Vrlo ste ljubazni. Poznata je veza između umjetnika i modela.
Zamijetili biste da se neobično ponašao? - Sumnjam.
Slikari se uvijek neobično ponašaju.
Nikad se ne mogu odlučiti bi li se ubili ili priredili zabavu.
Znači, nije bio čudan? - Ne čudniji od drugih.
Imao je neki čudan aranžman s agentom Peterom Makinsonom.
Ali to pitajte njega. - Agent? Bio je uspješan?
Neka vas ovo ne zavara. Henry nije bio siromašan, samo škrt.
Je li imao obitelj? - Katkad je spominjao nećaka iz varijetea.
A negdje je imao i brata.
Anthony, da. Ali posvađali su se.
Nikad nije govorio o njemu kao o bratu. Evo!
Frapantna sličnost! Kao da su blizanci.
Da, kao grah grahu.
Kakva je to vaša sitna ideja?
Obična slutnja.
Vidio sam g. Gascoignea one večeri kad je umro.
Rekli su mi da je njegovo ponašanje u zadnje vrijeme bilo...
Nekarakteristično. Ali, što je još važnije,
ogrtač života mora pristajati kao dobro skrojeno odijelo,
ali starcu u restoranu nije najbolje pristajalo.
Ne mogu vjerovati da je g. Gascoigne slučajno pao.
Nije žena koja bi gurnula starca niza stube. - Crvena kosa!
Uvijek crvena kosa. - To mi je teško vjerovati.
Ne doima se pretjerano uzrujana zbog smrti g. Gascoignea.
Zašto bi bila?
A onaj brat Anthony? - Da, moramo naći brata.
I slikarovog agenta Petera Makinsona.
Hvala, vozaču!
Ovo je budućnost policijske istrage.
Naš novi forenzični odjel, najnapredniji na svijetu.
Uskoro će ovakvi poput nas zauvijek iščeznuti,
završit će na smetlištu života kao...
smeće.
Mislite da nas ništa neće spasiti? - Ni vaše male sive stanice.
Gascoigne, H. Svi ćemo izumrijeti, Poirot! Dinosaurusi!
Henry Gascoigne, 68 g. Slikar. Zašto vas zanima?
Bio je znanac mog prijatelja i želim ga umiriti.
Uzrok smrti: Slomljeni vrat uslijed pada niza stube.
Čini se da je bio usamljenik, pomalo ekscentričan.
Susjedi se ne sjećaju da je tu večer ili sutradan imao posjet.
Tu večer? - Procjenjuje se da je umro u subotu 16. lipnja oko 21 h.
Nevjerojatno! Forenzični je odjel vrlo precizan! - Nije to.
Stari je u džepu kućnog ogrtača imao pismo.
Poslano je tog jutra i dostavljeno večernjom poštom u 21.30.
Vjerojatno je sišao po pismo i pao kad se penjao na kat. - Shvaćam.
Smijem li vidjeti pismo? - Patolog ga ima, s Gascoigneovom odjećom.
Sjećate li se tko ga je poslao? - Ne, ali bezazleno je. - Naravno.
Jeste li rekli tko je bio patolog? - Nisam.
Vjerujte mi, slučaj je zatvoren.
Nadajmo se da forenzična znanost na koju ste tako ponosni
neće zamijeniti svaki vid detektivskog posla.
Nadajmo se da će kolegijalnost zadržati važnu ulogu.
Zove se Cutter. Nazvat ću ga i reći mu što da očekuje.
Vidite, još smo daleko od izumrle vrste.
Au revoir, mon ami!
Izgleda snažan i poživio bi još dosta godina. Još ima svoje zube.
Gascoigne? - Je li uzrok smrti slomljen vrat? - Jest.
Drugi i treći kralježak. Ovdje i ovdje.
Vide se i brojne modrice na prsnom košu, rukama i nogama.
Odgovaraju kotrljanju nizbrdo. - Niza stube.
Je li moguće da je g. Gascoigne imao srčani ili moždani udar?
Nije. Samo se okliznuo i pao.
Čujem da ste dosta precizno odredili vrijeme smrti.
Nije lako ustanoviti točno vrijeme smrti.
Ali pismo je potvrdilo vaš medicinski nalaz. - Jest.
Gascoigne je viđen u restoranu oko 19.30. - I ja sam bio ondje.
A pismo je stiglo u 21.30? - Da. Sadržaj Gascoigneova želuca
potvrđuje da je pojeo laganu večeru 2-3 h prije smrti.
Sve se uklapa!
Smijem li posuditi pismo?
Siguran sam da vam ga možemo povjeriti.
Naravno!
Sjedite, Hastingse? - Sjedim. - Izvrsno!
Stižem! - Dobro, dobro!
Ovo je recept moje majke.
Zec na način iz Liegea.
Sigurno je bolji nego zec na način iz Hastingsa.
Da. Duhovito!
Ali kad odrastete, shvatit ćete da se s hranom ne šali.
Izvolite. - Sjajno miriše!
Miris je najvažniji sastojak svakog jela.
Ne! Žlicom! Tako se jede u Liegeu.
Nož se smatra uvredom za kuhara. To znači da je meso tvrdo.
Ne jedete? - Nažalost, ne. Lijeva četvorka još izaziva nelagodu.
Je li dobro?
Molim vas, ne škrtarite na pohvalama!
Divno je!
Okus je više...
zečji nego ijedan zec kojeg sam ikad kušao.
To je od borovice.
Još umaka? - Ne, ne još.
Što je bilo u omotnici iz džepa starog Gascoignea?
Pozivnica na izložbu suvremenog europskog slikarstva.
Moglo bi biti informativno i ugodno. I sutra je.
Čovjek gada pticu kamenom. - Stvarno? Tko je tko?
Joan Miró, predstavnik nadrealističke vizije.
Djelo je nadahnuo san. - Da, ima jedinstvenu maštu.
Mogu li vam kako pomoći? Zovem se Makinson.
Peter Makinson? Agent Hernyja Gascoignea?
Da. Tragičan gubitak!
Čuo sam da ste imali neobičan ugovor s g. Gascoigneom.
Da neobičan! Jeste li kad čuli da slikar ne želi prodati slike?
Uopće? - Onda niste mogli raditi!
Smio sam prodati sitnije komade, skice i akvarele.
Ali ulja nisu smjela pasti u ruke filistara.
To su svi skupljači i trgovci slikama.
Nitko nema Gascoigneovu sliku? - Darovao je neke prijateljima.
Ja imam malu zbirku, njegov model Dulcie Lane ima ponešto.
Ali imao je malo prijatelja. - Sad se njegove slike smiju prodavati?
Zacijelo je tako.
A i vi smijete prodati svoju zbirku?
Zašto me ispitujete? Niste skupljač? - Ne, monsieur.
Ja sam Hercule Poirot, privatni detektiv.
Istražujem okolnosti smrti Henryja Gascoignea. - Shvaćam.
Shvaćam.
Bolje je da razgovaramo u mom uredu.
Gospodo. - Hvala.
To je slika g. Gascoignea?
Ali ne njegov uobičajeni model.
Ne. To je naslikao mnogo godina prije nego što je upoznao Dulcie.
To je Charlotte Gascoigne. Rijetka ljepotica.
Njegova žena? - Ne, bila je udana za njegova brata Anthonyja.
Čujem da su bili u svađi.
Da. Henry je jedan dan došao s ovom slikom i tražio da je čuvam.
Zašto? - Brat Anthony nije želio
da njegova žena bude gola izložena u javnosti.
Čini se da svi imaju koristi od starčeve smrti.
Istina! Njegove su slike bile tražene, ali nedostupne.
Njegova će smrt izazvati veliku pozornost.
A cijene će skočiti do neba. - Da.
Onaj tko ima sreće da posjeduje Gascoigneov original
može očekivati dobru zaradu.
Uključujući Makinsona i gđicu Dulcie Lane. - Nevjerojatno!
Ne, mon ami! I najbliži mogu pasti u napast.
Mogli su igrati bar do ručka! - Ručka?
Sutcliffe i Hammond ispali su prije ručka.
78 bodova uz gubitak dvaju viketa na kraju prvog dijela.
Ručak! Naravno, Hastingse!
Zar ne vidite? - Što, stari moj?
24 kosa u savijači.
Mislite, u piti? - To su učinili u svim slučajevima.
Gđice Lemon? - G. Poirot.
Raffles, g. Poirot.
Krasan čovjek!
Što ste saznali u varijeteima?
George Lorrimer vodi kazalište Carlton u Bethnal Greenu.
Sjajno, gđice Lemon!
Gđice Lemon, vratite se svojoj emisiji.
Večeras moramo u kazalište. - A što je s kosovima?
U subotu navečer g. Gascoigne završio je obrok pitom od kupina.
Sok od kupina ostavlja tamnu mrlju,
ali Gascoignovi zubi nisu bili prljavi, pogledao sam.
Onda se konobarica zabunila. To se dogodi.
Patolog kaže da je g. Gascoigne umro 2 h nakon laganog obroka.
Juha i pita od mesa i bubrega nisu lagan obrok.
Ali što ako taj obrok nije bila večera, nego ručak?
Ali stari je viđen u restoranu u 19.30. Vi ste ga vidjeli!
Jesam, ali to nije bio Henry Gascoigne.
U subotu navečer nisam večerao s Gascoigneom, nego s ubojicom.
Henry Gascoigne već je ležao mrtav u podnožju stuba.
Ubojica prerušen u starca otišao je ne izazvavši sumnju. - Ne posve!
Prošao je kraj susjede gdje Mullen, a nije je ni pozdravio.
Zašto je ubojica otišao na večeru? - Da bi izgledalo da je starac živ!
Pitanje je tko je mogao glumiti Henryja Gascoignea?
Ja glasujem za brata.
Da, trebalo bi mnogo mašte
da zamislimo Dulcie Lane s bradom.
Polako, Poirot! - Hvala, dame i gospodo!
Detektivi s malom idejom.
Oprostite što smetamo. - U redu je, gospodo.
Kao što ste vidjeli, ništa ne skrivam.
Nismo, bili smo gore na galeriji.
Sad sam posve siguran da je smrt g. Gascoignea namjerna.
Ubojica ga je dobro poznavao. - Sumnjate u mene?
Henry Gascoigne dao vam je neke slike? - Četiri studije.
I znate njihovu vrijednost. - Znam, već sam imala ponude.
Mogli biste biti bogati.
Mislite da bih se rastala od njih po bilo koju cijenu?
Još jedno pitanje. G. Gascoigne imao je brata blizanca Anthonyja.
Znate li gdje ga možemo naći? - Ne znam.
Pitajte nećaka.
Hvala, gđice Lane.
Dame i gospodo, čast mi je predstaviti g. Tommyja Pinnera!
Tko bi lakše glumio starog od njegovog brata blizanca?
Ta je pomisao vrlo privlačna.
Dat ću ti još jednu prigodu. Što još znaš?
Pjevam.
Pjesma se zove Dinah, dođi me držati za ruku.
Dinah, dođi i drži te za ruku? - Tako je. - Jadno!
A kad završi, Dinah dođe i uhvati me za ruku. - Da?
Da. To je kraj. - Vjerujem. Grozno je. Odvratno!
Odvratno, gospodine? - Da!
A vatrogasac? - A, to! Još gore.
Ali, gospodine... - Što? - Želite li gutača noževa? - Ne!
Oduševio si ih!
Naprijed!
G. George Lorrimer? - Ne, ja sam Harry Clarke, njegov pomoćnik.
On večeras nije ovdje.
A gdje ga mogu naći?
Ne znam. Na putu je, u Brightonu. Dogovara ujakov pokop.
U Brightonu? - Da. Nešto nije u redu?
Ne. Ovo je teško.
Zar neće Henry Gascoigne biti pokopan drugi tjedan u Londonu?
Henry? To je zabuna! Georgeu je ujak Anthony umro prošli tjedan.
Da, pokop je sutra.
Tijelo njegovo predajemo zemlji.
Zemlja zemlji, pepeo pepelu, prah prahu.
Tih pokop, zar ne?
Obojica su braće mrtva, više nema mnogo članova obitelji.
A ni sumnjivaca.
George Lorrimer, Anthonyjev nećak. - Satnik Hastings.
Hercule Poirot. - Poirot? Ime mi je poznato.
Poznajem vas?
Možda me Henry Gascoigne spomenuo. - Poznavali ste ujaka?
Bili smo znanci. Nekad davno.
Tek sam sinoć čuo za dvostruku tragediju.
Osjetio sam potrebu da izrazim sućut gđi Gascoigne i vama.
Gđa Gascoigne? - Da. Anthonyjeva žena?
Ono je domaćica gđa Hill. Godinama se brinula za njega.
Onda je gđa Gascoigne... - Umrla. Prije deset godina.
To je bio početak kraja za starog. Postao je pustinjak.
Strašno sam nepristojan! Dođite u kuću!
Nema bdijenja, ali gđa Hill sigurno će napraviti zakusku.
Velikodušna ponuda! Prihvaćamo. - To je najmanje što mogu učiniti.
Želim čuti o vama i Henryju.
Henryjeva strast prema slikarstvu upalila je plamičak u mojoj mašti.
Ali moj slikarski talent bio je manji od ambicije.
Mogu li vam pomoći? - Mogu i sama. Hvala.
Braća su blizanci? - Dvojajčani. Ipak su jako sličili.
I bili su u sjajnim odnosima?
Ni govora! Nisu razgovarali 20 godina!
Pa što je izazvao takav raskid?
Prije mnogo godina Charlotte je bila Henryjev model.
To je preslaba riječ. Više mu je bila inspiracija. - Muza!
Ali onda je došao Anthony i ukrao joj srce.
Pobjegla je s njim, a brat je ostao slomljen.
A takve bitke ostavljaju duboke rane.
Sad je njihova svađa pokopana. Obojica su imala dobru utakmicu.
Ali sad se vraćaju u svlačionicu.
Oprostite na izrazu.
Gospođo, sigurno vam je teško.
Bila sam mu dadilja i družbenica. Godinama sam mu kuhala i čistila.
A onda je umro, tek tako. Nije mi ni zahvalio za trud.
Nije mi ostavio ni novčića za sjećanje.
Ni mala ostavština u oporuci za vaše usluge? - Oporuke nije bilo.
Zacijelo će sve otići njemu, najbližem rođaku.
To je njegovo pravo iako ništa ne zaslužuje.
Nije htio vidjeti ujaka na samrti.
Kad je točno g. Anthony Gascoigne preminuo?
U petak u 13 h.
Na kraju smo bili samo on i ja.
Rekla sam g. Georgeu, g. Lorrimeru,
da nema mnogo vremena, ali došao je tek u nedjelju.
Drugog dana Australci su skupili 63 boda
i približili se Engleskoj koja ima 440 bodova.
Leyland je postigao 109, a Ames 120.
Prvi je put da je hvatač osvojio stotku u danu!
Pitam se hoće li ostati dobro vrijeme. - Hastingse, ti kriketi!
Previše zaokupljaju vaše sive stanice!
Gđo Hill, hvala što ste nam posvetili vrijeme.
Da vas otpratimo do kuće? - Ne, hvala.
Malo ću sjediti ovdje i slušati orkestar.
Lijepu ste priču izmislili!
Plamičak strasti prema umjetnosti! Bilo me sram!
Ne razumijete fine osjećaje. - Ali lagali ste!
Nisam htio Lorrimeru nanositi veću bol
otkrivši mu da je jedan od ujaka ubijen.
Glumeći znanca Henryja Gascoignea
zamaskirao sam pitanja u bezazlenu znatiželju.
Moja je teorija propala. - Očekivali ste više od bratskog zapleta.
Zločin iz strasti!
Ne, kopali smo na pogrešnome mjestu.
Dvaput na tjedan Henry Gascoigne hodao je od kuće do restorana.
Slijedio je rutinu i nije bilo varijacije.
U subotu nakon što je gurnuo Henryja Gascoignea u smrt
ubojica bi se držao iste rutine.
Kamo čovjek može ući kao jedna osoba,
a izaći posve promijenjen?
Mogao se presvući u pansionu ili hotelu. - Ne izazivajući sumnju?
Nakon glume u restoranu morao je odbaciti masku.
Morao se presvući u svoju odjeću i požuriti da si osigura alibi.
Diskrecija bi bila problem.
Mislim da vidim odgovor!
Ako očekujete predstavu, pogriješili ste!
Uvjeravam vas da sam na pravome mjestu.
Nemojte mi pametovati, gazda!
Znam ja takve poput vas! - Ne, mislim da ne znate.
Ako se ne varam, vaša bi beretka bolje pristajala umjetniku.
Što se događa?
Znate da je prijestup skrivati dokaze koji mogu osuditi zločinca?
Dokaze? - Šal koji je nosio ubojica Henryja Gascoignea!
Tu je i sako od samta i hlače,
prsluk...
I štap od tamna drveta.
Ležali su ovdje. Nisam ih mogao baciti, mogu se prodati!
Bili ste vrijedni i pošteni.
Vjerujem da će vam ovo nadoknaditi eventualnu zaradu.
Dulcie je pozirala u subotu od 13 do 17 h. Možemo je eliminirati.
Da, gđica Lane je nevina.
I Makinson. Bio je u Parizu. Opet smo na početku.
Ne, naprotiv! Napravit ćemo završni potez.
Zamolite gđicu Lemon da mi nazove višeg inspektora Jappa.
To je Verityju četvrti jutrošnji viket.
Dobar dan, Teddy. - Dobar dan, gospodine!
G. Lorrimer, baš mi je drago. Molim vas, dođite ovamo.
Poirot, što se događa? Tko su vaši prijatelji?
Satnika Hastingsa poznajete.
Viši inspektor Japp iz Scotland Yarda.
Vjerujemo da vaš ujak nije poginuo nesretnim slučajem.
Nije? - Izvolite.
Odjeća je dio ubojičine maske.
Odbacio ju je je blizu restorana
nakon što je poslije ubojstva odglumio vašeg ujaka.
Bijele su vlasi iz vlasulje.
Tamnije su zacijelo ubojičine i lako se mogu identificirati.
Vlasulja? Gluma? - Da. Podmukla završnica mračnog plana.
U subotu poslijepodne nakon što je gurnuo Henryja niza stube
ubojica je pretražio pisma na njegovom stolu.
Našao je ovu omotnicu poslanu dan ranije.
Što može biti bezazlenije od pozivnice na izložbu?
Morao je obaviti još jedan umjetnički zadatak,
ali nije bio dovoljno vješt.
Pogledajte!
Promijenio je datum na pečatu s 15. na 16.
I mrljom prikrio krivotvorinu.
Omotnicu je stavio u džep starčevog ogrtača,
i u njegovoj odjeći otišao u restoran na večeru.
Tako je ispalo da je H. Gascoigne poginuo u subotu navečer,
ali poslije 21.30 kad je stigla pošta. - Tko bi to učinio?
Isprva sam sumnjao u njegove kolege, ali imaju čvrste alibije.
A onda sam okrenuo pozornost prema obitelji.
Anthony je umro. Vi ste jedini živi rođak.
Gdje ste bili kad je vaš ujak ubijen? - Gdje sam bio?
Ovdje u kazalištu na drugoj predstavi. - Naravno!
To je u subotu navečer.
Nitko se ne sjeća da vas je vidio poslijepodne.
Tada ste obavljali neke poslove.
Kao što je ubojstvo vašeg ujaka!
Mislite da sam ubio Henryja?
Ludost! Nisam imao ništa protiv njega.
Poslije Anthonyjeve smrti samo je Henry stajao između vas i imetka.
To je najobičnija laž!
Imamo uzorak teksta napisanog vašim pisaćim strojem.
Uvjeren sam da će savršeno odgovarati adresi na omotnici.
Ubojičinom potpisu!
Posumnjali ste u Lorrimera zbog varijetetske točke?
Kad sam vidio glumca koji je vješto dočarao starca.
Lorrimer se tjednima spremao.
Kad mu je domaćica gđa Hill javila da je Anthony na samrti,
Lorrimer je znao da će Henry sve naslijediti jer nema oporuke.
Ali zašto je Lorrimer glumio starog u ponedjeljak navečer?
Generalna proba! Provjeravao je masku. - Gotovo je uspio!
Da biste glumili Otela, nije dovoljno zacrniti lice.
Morate razmišljati kao tamnoputi vojskovođa!
Lorrimerova je uloga imala veliku manu.
Problijedjeli ste! Nije vam dobro?
Utakmica, Poirot! Nevjerojatno!
Verity je izbacio 14 igrača i primio samo 70 bodova.
Engleska je pobijedila u drugoj međunarodnoj utakmici.
Šest izbacivanja u zadnjem satu!
Čudite se, a preko vikenda je padala kiša?
Australci su naviknuti na tvrd teren, a igrali su na blatu.
Nije bio dobar dan za jake udarače,
već za umijeće felšanih loptica.
A Hedley Verity je najveći stručnjak za to.
Ljevak je, baca nezgodne lopte dešnjacima i odmah ih izbacuje.
Varira dubinu bacanja smrtonosnih, brzih i visokih lopti.
Takvog je dana za g. Verityja 14 viketa i 70 bodova dobar plijen!